За Еврочикаго:

Снежина Мечева, говорител на Асоциацията на българските училища в чужбина (Лондон, Великобритания):
Медийният портал „Еврочикаго” е един от най-големите поддръжници и съмишленици на Асоциацията на българските училища в чужбина (АБУЧ). Почти от самото начало, в което нашата асоциация се създаде през 2007 г., „Еврочикаго” се присъедини към нашата кауза да се пропагандира дейността на българските общности по света, които на възрожденски начала създаваха по цял свят български училища, за да се съхранява националното самосъзнание на подрастващите, които по една или друга причина растат в чуждоезична среда.
Това бе трудна мисия и отне доста време, за да се „събуди” в съзнанието на управляващите политици в България мисълта, че тези български училища на практика съхраняват България отвъд Дунава. Във всяка една мисия, „Еврочикаго“ бе с нас, отразяваше и трудностите, и победите ни по пътя на утвърждаване на българските училища зад граница, за да се превърнат те в част от образователната система на България.
Изключително важно бе една медия да бъде наш застъпник в години, когато официалните медии в България пренебрегваха нашата дейност. Днес всички следят какво се случва по света в училищата зад граница и защото „Еврочикаго“ съгради навик, необходимост в четящите да знаят как тези училища работят и постигат, как те на практика превръщат България в островна държава, защото всяко едно училища в чужбина е малък остров на знанията за родината, за езика, за културата ни.
Особено важна бе подкрепата на „Еврочикаго“ при отразяване на пътя на Петицията в Европейския парламент на българските училища в чужбина, която настояваше българският език да стане матуритетен в страните - членки и да дава предимства при кандидатстване в колежи, университети и при наемане на работа. Много значима бе и подкрепата на „Еврочикаго“ за разгласяване на успеха на АБУЧ в САЩ, където такава привилегия бе извоювана в Програмата „Печат за двуезичие” и сертификатът, който допускаше това, се издаваше от българска образователна институция – ДЕО към СУ „Св. Климент Охридски”.
И в момента всяка една наша стъпка, всяка наша дейност, са обект на отразяване от страна на „Еврочикаго“, което със сигурност спомага националната кауза за съхраненията на България и българското самосъзнание в чужбина да е приоритет.

Иван Николов, председател на КИЦ „Босилеград“ (Босилеград, Сърбия):
Години наред, по време и особено след разпадането на Югославия, търсех начин да дам, колкото се може повече гласност на дейността на КИЦ „Босилеград” и на влошаващото се положение на българите в Западните покрайнини. 
Един ден журналистката Мариана Христова просто ми се обади и ми предложи да публикува мои статии за българите в Сърбия в „Еврочикаго”. Въпреки че тогава все още не я познавах лично, приех предложението и така „Еврочикаго“ се превърна в един от най верните ни съюзници в борбата за защита на правата и интересите на българите в Западните покрайнини, но и медия, благодарение на която културно-просветната и правозащитна дейност на КИЦ „Босилеград” стана известна на българите по света. 
Първите положителни отзиви и поздравления дойдоха от българите в САЩ, Испания, Холандия, Гърция и Кипър. Тия високи оценки ме насърчиха, но и натовариха с чувство за отговорност пред широката аудитория, която буквално бе по целия свят. 
Скоро разбрах, че „Еврочикаго“ много внимателно се следи и от българските държавни институции. На една среща за проблемите на българите в Западните покрайнини, една госпожа, която работеше в администрацията на важна държавна институция, дойде и любезно ме поздрави. Каза ми, че въпреки че Босилеград е толкова близо до София, тя е трябвало да научи някои важни неща от моите статии в „Еврочикаго”.
Много по-късно, чак на Десетата среща на българските медии по света, се запознах и с издателя на „Еврочикаго“, г-н Петър Стаматов. Не си спомням да съм изпратил някакъв материал на „Еврочикаго“ и той да не е бил публикуван. И то без почти никаква редакторска намеса! Дотогава бях свикнал редакторите все нещо да „дялкат”. „Еврочикаго“ изцяло покри представата ми за свободна и професионална медия.

Снежана Галчева, председател на Салон за българска култура и духовност в Чикаго:
През годините Салон за българска култура и духовност в Чикаго успешно си сътрудничи с електронния сайт Еврочикаго, който се превърна в една от основните медии, с които Салонът работи. През 2015 г. беше сложено началото на традиционното провеждане на Фестивал на българската култура в Чикаго /провежда се през две години/, на който Еврочикаго е един от съорганизаторите. Второто и Третото издание на Фестивала през 2017 и 2019 г. също беше осъществено съвместно. Тези събития бяха посрещнати с изключителен интерес от българската диаспора в Чикаго и широко отразени в сайта. Неизменна част от фестивала е и международния литературен конкурс „Изящното перо“, чиито творби на наградените автори редовно бяха публикувани в Еврочикаго. През пролетта на 2018 г. и 2019 г. сайтът отрази презентирането на няколко книги на български творци със статии и видео клипове. Еврочикаго е мястото, където редовно се отразяват всички събития на Салона, за които се изготвят авторски материали от редакторите на сайта. Благодарим за съвместната работа и нека да си пожелаем още дълго време ползотворно творческо сътрудничество.

Иван Половнюк, Димитър Кружков, Дружество „Св. св. Кирил и Методий“ – гр. Болград, Украйна:
Ние с години търсим за българите национална идея, национален интерес. С години умуваме каква е тя. И с годините все повече ставаме свидетели на това, че националната идея и националният ни интерес е в солидарността на българите по света.
Съдбата на нашия народ през вековете не е била благосклонна. Разпилени сме. За много от българите по света има специфични условия за оцеляване, специфични задачи. Такива са и задачите, които имат и бесарабските българи. Без народоопазващи механизми и структури, за нас е важна солидарността на българите от Отечеството. Борбата ни в условия на агресивен, динамичен национален проект за украинците налага своя специфика. Борбата около запазване на Болградски район е един рубикон за българщината, рубеж за всеки българин, където и да живее. Това е наша малка победа. Изказваме на г-жа Христова и на всички подкрепили ни българи по света огромна БЛАГОДАРНОСТ.
Благодарим Ви за Вашето съпричастност към съдбата на бесарабските българи. Благодарим за Вашата мъжествена постъпка, благодарим за всичко, което сте могли, според силите си, да направите за нас. Изказваме едно огромно българско БЛАГОДАРЯ.

Кирил Беровски, председател на Асоциацията на българските сдружения в Р. Чехия (Прага, Чехия):
Във връзка с каузата, касаеща Българският дом в Прага, Р. Чехия, респективно воденото повече от 4 години съдебно дело пред чешки съд, с инициатор МВнР в Р. България, срещу Асоциацията на българските сдружения в Р. Чехия, редакцията на ЕВРОЧИКАГО, в лицето на г-жа Мариана Христова, не само отразяваше фактологично всяко движение по делото, следеше и запознаваше всички читатели на ЕВРОЧИКАГО за всяко едно действие или коментар през годините досега от страните по делото, но и задаваше много пъти неудобни въпроси, по повод възникването на този фрапантен и най-вече срамен съдебен спор между МВнР в Р. България и АБС в Р. Чехия. Делото продължава, надяваме се, че и за в бъдеще редакцията на ЕВРОЧИКАГО ще продължи да отразява вярно ситуацията по делото, до окончателното произнасяне на съда по този казус, за което предварително благодарим, от името на по-голямата част на българската диаспора в Р. Чехия.

Петър Пенчев, член на УС на АСС „Анна Политковская“, зам.-председател на НД „Екогласност“ (гр. Монтана, България)
Знае се, че в България медиите са подчинени на властимащите и само задграничните български медии са отдушник за свободата на словото.
За мен сайтът „Еврочикаго“ е бил дълги години моят закрилник в желанието ми да бъда коректив на някои действия на властите, за които, чрез документи, факти и обстоятелства, съм се опитвал да допринеса за промяна на някои незаконни действия, които са застрашавали здравето и живота на гражданите не само на България, но и на други съседни, и на по-далечни държави.
Чрез публикациите ми по мои сигнали, съдебни дела и жалби, „Еврочикаго“ ми помага да съм спокоен, че огласявам моите действия и така критикуваните от мен лица се въздържат от действия за отмъщение; „Еврочикаго“ ми помага в моя девиз: “Нападението е най-добрата отбрана!”.
Много са темите, по които моята гражданска активност се явява на страниците на „Еврочикаго“, бегло ще изброя някои от тях: Радиоактивните изхвърляния в атмосферата от АЕЦ „Козлодуй“; Първите съдебни дела срещу проекта АЕЦ „Белене“; Съдебно спиране на подновяване на ядрения реактор в София - ж.к. Младост; Съдебна отмяна на Първия ОВОС на Национално хранилище за погребване на повърхността на радиоактивни отпадъци; Съдебно спиране за две години на Комплексното разрешително на Депо за битови отпадъци в Монтана, финансирано с парите на европейските данъкоплатци; за довършване на 320 м. от неизградената инжекционна завеса под стената на яз. Огоста, втори по обем на Балканския полуостров; за скриване на истината относно висящия опасен проблем с отработеното ядрено гориво от АЕЦ �Козлодуй�; за замърсяванията от ТЕЦ в Раднево и Бобов дол; срещу незаконния внос на противопехотни мини, убили на 01.10.2004 г. 15 души в завод �Миджур� в с. Горни Лом; срещу незаконното използване на отровен хвост, вместо пясък, във Водния цикъл на гр. Монтана и други за защита на човешките права.
Бих искал да отбележа неоценимата помощ на редактора на „Еврочикаго“ Мариана Христова, за своевременното публикуване с умело подреждане на публикациите.
Повече подробности е събрал в своята публикация създателят на �Еврочикаго� Петър Стаматов, с когото сме членове на Обществения съвет на Асоциация на свободното слово �Анна Политковская� (линк:  https://www.eurochicago.com/2018/05/patar-penchev/)

	Проф. Никола Чаракчиев (Чикаго):
Базираният в Чикаго български информационен портал www.ЕuroChicago.com е със специфична и важна роля далеч не само за българските емигранти в Чикаго и в САЩ.  Създаден е в края на 2003 г., посветил се на обществени каузи от следващата година, той е претърпял три различни дизайна, като последният е от 2009 г. Още от самото начало екипът на редакцията е работил и помагал за най-различни каузи, касаещи българската диаспора по света; политиката на държавата в това отношение, която дълго време е оставала периферна и недостатъчно ангажирана; изпаднали в трудно положение българи зад граница - като например български медицински сестри, осъдени в Либия, за които Еurochicago.com прави специална кампания, ангажирайки вниманието и солидарността на сънародници зад граница и на дипломатически представители; създаването, поддържането и различните форуми на българските училища зад граница; законодателството на българската държава, касаещо диаспората; специфични за българската диаспора в САЩ събития, като например „Българско събитие на годината в САЩ“, инициатива именно на портала Еврочикаго и мн. др.
В портала излизат материала на три езика – български, английски и руски, като приоритетен е българският. То се чете не само в САЩ и в България, но в най-различни страни по света, където живеят българи. Това е така, защото в отличие от други издания, на страниците на Еврочикаго са публикувани много материали за българите не само в САЩ, но в Украйна, в Сърбия, в Чехия и в различни други страни по света. Апели на наши сънародници, изпаднали в трудно положение покрай войната в Украйна и последващи след тях писма до ресорни български институции. Публикации за проблеми на български емигранти, живеещи от десетилетия извън страната, например в Чехия, които вече нямат постоянен адрес там и поради това са в риск да изгубят българското си гражданство; поредица от публикации, свързани с нарушаването на правата на наши сънародници от Западните покрайнини, на българското малцинство в Р. Сърбия и хората със запазено българско самосъзнание в Р. Македония. Множество публикации през годините за най-различни културни събития на различни български емигрантски и исторически общности по света. Публикации за специфични проблеми на български храмове и църковни общности  в Чикаго, в САЩ и в други страни.
Изданието е отразявало през цялото време и всякакви важни новини, събития и казуси, свързани с обществено-политическия живот в Родината, помагало е и на български и двойни граждани, жертви на съдебни грешки и недоглеждания. Ангажирало се е не с една, а с поредица от публикации, касаещи конкретни проблеми и казуси на българските емигрантски и на българските исторически общности в различни страни по света.
EuroChicago.com прави поредици от публикации през годините, касаещи инициативи на активни българи зад граница за промяна на изборното законодателство; създаването на Обществени съвети към посолства и консулства, предвидени в Закона за българите, живеещи извън Р. България, но несъздадени до ден-днешен; за представителство на българската диаспора – на национално ниво в България и на местно, в съответните страни. Както и политически анкети с въпроси, отправени към партиите и коалициите, участващи в последните няколко парламентарни избори, преди тяхното провеждане, като въпросите са специфично насочени към теми, касаещи българската диаспора.
На въпросите на изданието са отговаряли депутати от всички парламентарно представени партии в последните години, а така също и посланици, министри и президенти.
Eurochicago.com е носител на наградата на Съюза на българските журналисти за най-добра българска медия в чужбина за 2015 г. Изданието има свои представител в Комисията по политиките за българите в чужбина към Народното събрание. От публикувани в литературната рубрика на EuroChicago разкази и стихотворения на български автори, живеещи в различни страни, са издадени пет литературни сборника – „Черга пъстроцветна“ /2016/, „Часовниковата кула“ /2017/, „Читател до поискване“ /2018/, „Хоро над Тирол“ /2019/ и „Възвръщенци“ /2020/. 
През цялото време от своето създаване българския информационен портал Eurochicago.com e бил издържан от своите създатели – Петър и Петранка Стаматови. Това са доста години, свързани не само с необходимостта да се влагат средства за поддържане на изданието, но и с много време и работа, полагана на доброволни начала. На създателите на сайта и на неговите редактори и сътрудници, които са работили в различен състав през годините също на доброволни начала.